Gigantismus aneb Když se růst vymkne kontrole
Všichni rodiče bedlivě sledují růst své ratolesti a jásají nad každým centimetrem. Je-li vše v normálu, jde o projev správného vývoje i toho, že se mu dostává dostatečného množství živin. Občas však dítě roste nápadně více a rychleji než jeho vrstevníci.
![Meření výšky](https://www.ulekare.cz/media/cache/content_detail/media/image/9f69ff5bfb9b2e04f7f30dbd529ee917.jpg)
Napoví grafy
Růst každého dítěte sleduje pediatr na pravidelných prohlídkách. Je normální, že v určitém období se naši potomci zvětšují rychleji, jindy zase pomaleji. Jejich výška se průběžně zaznamenává do takzvaných percentilových grafů, které porovnávají vzrůst dětí stejného věku. Většina naměřených údajů se nachází ve středu těchto tabulek. Pokud se však dítě nějakým zásadnějším způsobem odchyluje, lékař zbystří a nejspíš budou následovat další vyšetření.
"Obří" nemoc
U dětí a dospívajících ještě nejsou uzavřené růstové ploténky kostí. Pokud v tomto věku dojde k nadbytku růstového hormonu, jedinec začne růst více, než je obvyklé. Tento stav se nazývá gigantismus a jde o vzácnou poruchu projevující se nadměrným vzrůstem. Nejčastější příčinou velkého množství růstového hormonu bývá nezhoubný nádor podvěsku mozkového. V úvahu ale přicházejí i další, vzácnější příčiny:
- neurofibromatóza,
- mnohočetná endokrinní neoplazie,
- McCuneův-Albrightův syndrom,
Příznaků je víc
Trpí-li dítě gigantismem, roste nejen do výšky, ale zvětšují se i jeho svaly a orgány. Jedinec je pak na svůj věk extrémně veliký. Nemoc ale signalizují i další příznaky. Patří k nim:
- opožděná puberta,
- dvojité vidění nebo obtíže s periferním (postranním) viděním,
- vyčnívající čelist a výrazné čelo,
- nadměrné pocení,
- nepravidelná menstruace u dívek,
- velké ruce i nohy se silnými prsty,
- neopodstatněný výskyt mateřského mléka,
- únava a slabost.
Pokud byste u svého potomka měli podezření na gigantismus, obraťte se na praktického lékaře, který ho vyšetří. Bude-li podezření odůvodněné, čekají vaši ratolest další vyšetření, například u dětského endokrinologa.
(hak)
Zdroj: www.nlm.nih.gov