Spalničky
Spalničky, morbili, jsou vysoce nakažlivé virové infekční onemocnění. Typicky se projevují horečkou, zánětem spojivek, kašlem a charakteristickou kožní vyrážkou. Většina pacientů se do několika dnů (10 až 14) úplně uzdraví. Po odeznění zůstává nemocnému doživotní imunita. V některých případech však mohou mít spalničky nebezpečné komplikace. K těm nejčastějším patří zápal plic a zánět středního ucha nebo nosních dutin. Nejúčinnějším způsobem prevence spalniček je očkování.
![stříkačka, injekce, aplikace](https://www.ulekare.cz/media/cache/content_detail/media/image/7a30ac1494cb2c621c2366f351d607c0.jpg)
Spalničky, morbili, jsou vysoce nakažlivé virové infekční onemocnění. Typicky se projevují horečkou, zánětem spojivek, kašlem a charakteristickou kožní vyrážkou.
Co jste možná netušili...
Nejstarší zprávy o onemocnění nápadně připomínajícím spalničky pochází již ze 7. století našeho letopočtu. První přesné vymezení choroby a její odlišení od neštovic se připisuje arabskému lékaři Ibn Razímu. Původce onemocnění se podařilo izolovat až v roce 1954. O desetiletí později byla uvedena první účinná očkovací látka.
Spalničky jsou typicky dětské onemocnění. Nejčastěji postihuje děti ve věku 4 až 5 let, ale mohou jím onemocnět i starší děti a mladí dospělí. Před plošným zavedením očkování patřily spalničky k nejčastějším dětským chorobám. Jejich výskyt se podobal epidemii, která přicházela ve dvouletých intervalech a zanechávala za sebou tisíce případů encefalitidy a zbytečných úmrtí.
Jak vznikají...
Spalničky jsou virové onemocnění. Jejich vyvolavatel, virus ze skupiny Paramyxovirů, se přenáší vzduchem pomocí drobných kapének vznikajících při kašli, kýchání nebo mluvení. Stejně tak se ale můžete nakazit i přímým kontaktem s nemocným (s tekutinami a výměšky z jeho hrdla nebo nosu). Spalničky patří k nejnakažlivějším chorobám. Uvádí se, že v uzavřeném prostoru s jedním postiženým jimi onemocní až 90 procent neočkovaných lidí.
Po průniku do vašeho organismu se virus usazuje na sliznici dýchacích cest. Napadá její buňky a začíná se množit. Uvolňuje se do sekretu (hlenu, tekutiny), může pronikat i do krve a šířit se do dalších tělesných orgánů.
K dostatečnému pomnožení a vylučování virů z organismu dochází již přibližně 2 dny před prvními projevy onemocnění. Riziko další nákazy tedy stoupá již před počátkem samotného onemocnění. Nakažlivost nemocného potom trvá ještě asi 5 dní po výsevu vyrážky. Za neinfekčního je možné jej prohlásit až 9. den.
Jak se projevují...
První projevy onemocnění se objevují přibližně 10 dnů od nákazy. Rozvine se zánět horních cest dýchacích. Nemocného obtěžuje silná rýma, kašel a zánět očních spojivek. Tělesná teplota často přesahuje 40 stupňů Celsia.
Po několika dnech ustupuje přechodně horečka a k projevům se přidává charakteristická vyrážka. Několik milimetrů veliké červené flíčky se nejdříve objevují na obličeji na čele a za ušima. Odtud se šíří přes trup na končetiny a na břicho. Vyrážka může splývat a měnit svoji barvu od sytě červené po hnědou. Postupně vybledá a ve stejném směru v jakém vznikla se také ztrácí. Postižená místa mohou mírně svědit a kůže nad nimi se lehce odlupuje. Drobné červené flíčky se někdy objevují na sliznici v ústech.
Stanovení diagnózy spalniček předchází lékařské vyšetření s odběrem podrobné anamnézy. Lékař se vyptává na možný kontakt s nakaženým v nedávné době, na poslední očkování i například na to, zda jste vy nebo vaše dítě v nedávné době necestovali do cizí země. Projevy onemocnění mohou být vyjádřeny různě a často se i drobně liší. Podezření na spalničky vzniká vždy při současném výskytu horečky, kašle, zánětu spojivek a kožní vyrážky. Nález skvrn na ústní sliznici jej potvrzuje.
V případě nejistoty je možné využít laboratorního stanovení protivirových protilátek IgM a IgG v krvi nemocného. Mikrobiologické vyšetření pomůže vyloučit jinou příčinu obtíží.
Jak se léčí...
Cílem léčby spalniček je úleva od příznaků. Neexistuje lék, který by působil přímo proti původci. Základem je proto podpora imunitního systému, přísný klid na lůžku, dostatek tekutin a podávání léků snižujících teplotu. Pálení zanícených očí je možné mírnit umístěním nemocného v pološeru a obklady z kousků vaty namočených ve studené vodě.
Nutnou podmínkou prevence dalšího šíření choroby je izolace nemocného doma ještě alespoň 5 dnů od výsevu vyrážky.
Co dál...
Většina pacientů se do několika dnů (10 až 14) úplně uzdraví. Po odeznění zůstává nemocnému doživotní imunita. V některých případech však mohou mít spalničky nebezpečné komplikace. K těm nejčastějším patří zápal plic a zánět středního ucha nebo nosních dutin. Za komplikace ve velké většině případů odpovídá oslabení imunity a rozvoj přidružené bakteriální infekce.
Nejtěžší komplikací je zánět mozku (encefalitida). Může mít za následek nervové obrny, poruchu myšlení nebo dokonce úmrtí. Trvalé následky postihují až třetinu nemocných pospalničkovou encefalitidou. Další třetina na ni umírá. Určitý druh zánětlivého onemocnění mozku - sklerozující panencefalitida - se může rozvinout dokonce i několik let po infekci spalničkovým virem. Končí bez výjimky úmrtím nemocného. Postihuje však většinou pouze děti, které prodělaly spalničky před dosažením prvního roku života, a je velmi vzácná.
Průběh spalniček a vyhlídky na uzdravení bez komplikací závisí kromě dodržování léčebných zásad i na celkovém stavu organismu nemocného. Onemocnění nejhůře probíhá u dětí oslabených nebo dokonce podvyživených. S nejvyšší úmrtností se potýkají rozvojové země s absencí očkování.
Jak se tomu všemu vyhnout...
Nejúčinnějším způsobem prevence spalniček je očkování. O účinnosti vakcinace svědčí fakt, že jen v prvních 20 letech od zahájení plošného užívání v 60 letech 20. století dokázala zabránit více než 50 milionům nákaz. V České republice bylo očkování proti spalničkám zahájeno již v roce 1969. Předtím onemocnělo ročně až 50 tisíc dětí. Očkováním se tento počet podařilo radikálně snížit. V posledních letech je hlášeno jen několik ojedinělých případů.
Vakcínu tvoří oslabené spalničkové viry. Obvykle jsou součástí kombinované vakcíny proti příušnicím a zarděnkám. Aplikuje se ve formě injekce ve dvou dávkách. První po dosažení 15. měsíce věku dítěte, druhá půl roku nato. Očkování v některých případech následuje lehce zvýšená teplota, kašel a náznak vyrážky. Nikdy se však nejedná o nebezpečnou komplikaci. O přesném časovém harmonogramu očkování, jeho výhodách i možných komplikacích se informujte u svého praktického lékaře.